De dygtige lobbyisters ven i EU
![](/images/article/135148/12042.jpg)
HEGELUND OG MOSE: Erhvervsverdenen vil savne den radikale minister i regeringen. Til gengæld får de med Vestager i EU-kommissionen en ikke-ideologisk og pragmatisk kommissær, der kan sikre finans- og erhvervslivets interesser i en større sammenhæng, skriver Hegelund og Mose.
Af Susanne Hegelund og Peter Mose
Forfattere og rådgivere
Lobbyister med orden i sagerne går formentlig gode tider i møde med Margrethe Vestager i EU-Kommissionen. Det gælder ikke blot de omkring 30 danske interesseorganisationer, der har kontor i Bruxelles, men også andre professionelt arbejdende organisationer. Hos de radikale er lobbyister altid velkomne, hvis de har styr på facts.
Er fakta troværdige og analysen i orden, er Vestager – også som tidligere embedsmand i Finansministeriet – parat til at følge det skarpe, gennemarbejdede notat, hvis det samlet set giver mening. Ideologi? Ikke ligefrem noget bras, som statsminister Poul Schlüter formulerede det i 80’erne, men det gode argument vinder i den ny kommissærs optik.
Dermed er hun – selvom store dele af dansk erhvervsliv vil savne hende herhjemme – med erhvervsorganisationernes øjne et stærkt kort at få på en international toppost.
Direkte telefonnumre
Hun har som minister mere end levet op til det forventede fra den del af organisations-danmark – ikke helt så overraskende måske, som da den daværende regeringsfælle, SFeren Ole Sohn, sprang ud som business-folkets ven nummer 1 fra sit erhvervs- og vækstministerkontor i Slotsholmsgade, ikke langt fra Økonomi-og Indenrigsministeriet.
Vestager havde allerede, inden SR-regeringen blev født i 2011 – ligesom sin forgænger Marianne Jelved – bygget tætte relationer op til erhvervslivets top, der da også efter valget hurtigt fik de direkte telefonnumre på ministeren. Hvorfor bruge tid på en departementschef, hvis man kan ringe til chefen selv?
I indsatsen for at rette dansk økonomi op har hun lyttet nøje til erhvervslivets vækst-argumenter. Måske er det også forklaringen på, at de radikale – vist lidt overraskende for dem selv – er begyndt at modtage parti-støtte fra normalt ikke-radikale forretningsmiljøer.
Til trods for, at stort set alle lobby-organisationer de senere år har flyttet ressourcer fra arbejdet med EU-Kommissionen over til det stadig mere indflydelsesrige Europa-Parlament, er en dansk kommissær stadig vigtig i lobby-spillet om indflydelse. Selvom hver enkelt kommissær formelt arbejder på tværs af EU uden hensyn til egne baglande, bliver Vestager sammen med sit kabinet en vigtig uformel dansk indgang til EU.
Kommissæren og dennes stab orienteres altid om sager af hjemlig interesse med henblik på at lade et ord falde rette sted. Ikke mindst når der er danske særinteresser på spil – som i sin tid sagen om A- og B-aktier eller i nyere tid realkreditten – er kommissæren en vigtig aktør for Danmark.
Business As Usual Europe
Vestagers kliniske tilgang til stoffet er også i Bruxelles en af forklaringerne på, at hun er i good standing hos EU-bureaukraterne. Ligesom den kommende kommissær vil de grundlæggende helst agere ud fra en analytisk og pragmatisk tilgang til problemerne, snarere end en følelsesfuld. Stilen og erfaringerne kunne passe godt til en højtplaceret økonomisk kommissærpost, som vi ikke har haft siden Henning Christophersens tid.
Connie Hedegaard og Mariann Fischer Boel har i modsætning hertil siddet som fag-kommissærer, udpeget på områder, der matchede deres tidligere erfaring inden for klima og landbrug, ligesom Ritt Bjerregaard var miljøets kvinde i EU.
Selv om heller ikke Hedegaard er så ideologisk, at det gør noget, var hun personligt optaget af klimasagen, da hun landede i Bruxelles på toppen af klima-bølgen. Det er siden lykkedes hende at lægge sig ud med store dele af EU's erhvervsliv.
Business Europe – den europæiske industris stærke lobby-organisation og Dansk Industris tætte samarbejdspartner – hedder i Hedegaards terminologi ”Business As Usual Europe”. Efter hendes opfattelse skuer lobbyisterne tilbage mod et klassisk industrisamfund – frem for at se nye muligheder i ændrede produktionsformer og materialer.
Efter den klassisk konservative Hans Skov Christensens afgang fra Dansk Industri har Hedegaard også haft udfordringer med at følge den klima-linje, som dele af DI's medlemmer ønsker at få hende til at føre.
Growth cluster
Vestager vil formentlig få som opgave at se på de større linjer. Hun er allerede et kendt og respekteret ansigt i Bruxelles. På trods af de danske forbehold er hun gået konstruktivt ind i det økonomiske samarbejde, præcis så langt som det var muligt.
Hvor den svenske finansminister, Anders Borg, satsede på ideologiske argumenter om bankunionen, bed den danske minister sig fast i bordkanten med en mere pragmatisk indstilling. Den slags bemærkes ikke bare hos de hjemlige interesseorganisationer, men også i EU.
Her pusler den nye kommissionsformand Juncker angiveligt med planer om at lade sin kommission arbejde i såkaldte ”clusters”, særlige tema-områder, som naturligt hænger sammen og kan befrugte hinanden, om end det kan vise sig kompliceret at lave et formaliseret samarbejde med en formand for hvert område.
Men en kommissær som Vestager, der bevisligt har stået i spidsen for en – set med tidens EU-øjne – ekstremt fornuftig politik, vil være en interessant, tung kandidat som uformel leder af for eksempel et ”growth”- område, der skal sikre den europæiske vækst i de kommende år.
Det er ikke gået upåagtet hen, at Danmark med en i realiteten socialliberal regering har nedtonet det idelogiske til fordel for en stram økonomisk politik. Netop det er der – mener mange – fortsat brug for i EU.
Rådgiver-og forfatterparret Susanne Hegelund og Peter Mose er partnere i HEGELUND & MOSE, der rådgiver om strategisk kommunikation og indflydelse. De er forfattere til bøgerne ”Håndbog for Statsministre, ”Javel, hr. minister” og ”Lobbyistens Lommebog”. Se www.hegelundmose.dk